- Мразя страшните филми. Трябваше да уча за контролното утре.
- Скъпа, споменах ли, че билетите са безплатни.
Безплатни. - Има филм със Сандра Бълок в другото кино.
Никой няма да плати $7.50, за да гледа Сандра Бълок... освен, ако не е гола.
- О, но ще гледаш "Кървав нож"?
- Зарежда те с адреналин, Морийн. Какво лошо има в това да те е страх?
Първично е. Сещаш се какво имам предвид?
- Не, ще ти кажа какво е?
Тъп бял филм за някакви тъпи бели момичета...
които ги нарязват на парчета?
- Да, бе. Предполагам, че Сандра Бълок е г-ца Анти-Расистка, нали?
- Това, което искам да кажа е, че жанрът "ужаси" е историческо...
отхвърляне на Африкано-Американският елемент.
- Кога си станала доктор по философия на черното кино?
- Слушай, всяка седмица чета списание "Ентъртейнмънт" и знам за какво става въпрос.
- Така ли, Морийн. Аз пък чета "Блек Бийт", домошарке.
- Тази вечер ще гледаме изцяло черен филм, с черни актьори, с черни костюми, черни очи...
Всичко. Черни котки...
- Подлудяващо е. - Благодаря.
- Здравейте. Заповядайте. - Какво е това?
- Сувенири от филма. - Студиото ни ги изпрати.
- И те са бели.
- Мерси.
- Благодаря.
- Убивай! Убивай! Убивай!
- Много романтично.
- Уууу! Свали го!
- Сега, защо трябва да е гола?
Какво общо има това да е съблечена с историята на филма?
- Не знам за историята, ама се възбуждам.
- По-добре си махни ръката от гащите.
- Ало?
- Ало.
- Кой е? - Ти ми кажи.
- Не, наистина, кой е? - Очакваш ли някого?
- Не.
- По-добре му затвори, тъпа кучко! По дяволите!
- Шшш!
- Кой е? - А кой искаш да е?
- Не ми харесва игричката ти. Кой е?
- Погледни назад.
Виждаш ли гаджето си някъде?
- Даже нямам гадже в момента.
- А искаш ли да имаш?
- Зарежи го. Може ли... Дай ми пари да взема пуканки.
- Ти си имаш пари. - Да, имам си мои пари. Помолих те за твоите.
- Какво ще кажеш?
- Много си стисната.
- Мерси. - Хайде.
- Не те познавам, но от сега не те харесвам.
- Хайде!
- Продадохме всички билети. - О, страхотно!
- Добър вечер.
- Може ли едни средни пуканки без масло и една малка диетична кола?
- Имате ги. - Благодаря.
- Това е. Не се връщам повече вътре.
- Хайде, страхливке. Това е само филм.
- Не, това не е просто филм. А истинска история.
Всички тези деца са били убити преди няколко години в Калифорния.
- Ето пуканките. - Мерси.
- Господи, толкова бях уплашена, че за малко да получа инфаркт.
- Мамка ти мръсна! - Извинявай. Трябваше да го направя, скъпа.
- На какво си играеш? - Ще се отпуснеш ли?
Господи! Какво ти става?
- Не ми харесва да ме плашиш така.
- Скъпа, това е просто филм.
Освен това страшните филми са супер.
- Извини ме?
- Да отидем да гледаме Сандра Бълок.
- О, не. Онзи филм вече е започнал. Можем да останем.
Просто престани да си играеш.
- Добре. Трябва да отида до тоалетната.
Ще се видим вътре.
Извинявайте.
Ехо?
- Не го мислех. Не го мислех.
- Заклевам се. Кълна се. Ще бъда добра.
Моля те, недей.
Ще ти кажа. Наистина. Ще ти кажа.
Ще ти кажа защо го направих.
Слушай.
- Не, не, не, не, не, не! Не го прави!
Махни се! Махай се! Хайде!
Бягай. Хайде!
Скъпи, откажи се.
Идваш точно навреме. Всеки миг ще я очисти.
Искаш ли пуканки?
На нейно място бих избягала оттам.
Ето, сега!
Идва! Боже, Господи!
П И С Ъ К 2
Ало?
- Ало? - Здравей, Сидни.
- Да? - Кой е любимият ти филм на ужасите?
- Кой се обажда? - Ти ми кажи.
Кори Гилис, 555-0176.
- По дяволите! - Внимавай, Кори.
Това, което вършиш,
се наказва от закона.
Дано ти хареса филмът.
Пак ли ще сменяме номера?
- Не.
Филмът едва тръгва. Ще видим как ще върви.
Добре.
Не е лесно да си обвинен в престъпление,
което не си извършил, особено, ако то е убийство.
Как се отнасят с вас сега, като се разбра, че сте невинен?
Повечето хора се отнасят добре.
Някои все още се държат
на разстояние и това ме потиска.
Но обвиненията бяха изцяло свалени от вас.
Вече пия кафето си без студена вода.
Всичката си я изпих.
Излезе книгата на Гейл Уедърс
и филм по нея.
Правдата е възстановена. Гейл наистина беше страхотна.
Върви, ще закъснееш.
Не забравяй сбирката на "Делта Ламбда Зета".
- Едва ли ще мога. - Какво?!
Не се измъквай! Обеща ми!
- Не твърдо. - Не те карам да станеш член.
Просто купон - безплатна бира, нови лица.
Не съм по сектите.
- Това е сестринско дружество. - По-лошо.
Сид, време е да прекъснеш
тази доброволна изолация. Не е здравословно.
- Добре съм си. - "Добре съм си"?
Да, знам, пише ти го на челото.
Пуснете си новините!
Двама студенти от колежа "Уиндзър" са убити снощи...
по време на предпремиерата на "Кървав нож".
Полицията съобщи единствено имената им.
Днес ще има пресконференция.
Жертвите - Морийн Евънс и Фил Стивънс
са били абсолвенти.
- Къде е Ранди? - Има час по теория на киното.
...завършило с бруталните убийства но двама обещаващи...
- Сидни! Сидни!
Сидни, познаваше ли жертвите?
- Чувстваш ли се застрашена? - Без коментар.
- Мислиш ли, че ще има още убийства? - Сидни! Сидни!
- Какво можеш да ни кажеш за жертвите? - А полицията?
- Трябва ни изявление. - Говори с нас!
Станалото в залата е пряк резултат от филм.
Не можем да хвърляме вината върху увеселителната индустрия.
- Какво? Напротив, можем! Не гледа ли новините?
Ехо! Убиецът носи маска на призрак
като във филма. Виновен е филмът.
- Не, не е. Киното не поражда деянията.
Класически пример как животът копира изкуството, което копира живота.
- Това е реалност!
- Благодаря. Съгласен съм. Нека ти разкажа за реалността, Мики.
Аз съм преживял това.
Животът си е живот, нищо не копира.
Моите уважения,
но убиецът се отъждествява с двамата серийни убийци...
обезсмъртени във филма. - Благодаря ти.
Твърдиш, че някой прави продължение на живо?
"Кървав нож 2"? На кого е притрябвало? Продълженията са тъпи!
- О, моля ви се!
По дефиниция те са второкачествено кино.
Тъпо обобщение. Някои превъзхождат оригинала.
- Така ли? - Назови едно.
- "Пришълец". Продължението е по-добро.
Вкусове всякакви.
- Ридли Скот е извън коментар. Назови друг.
Не. "Пришълците" са класика? "Чупката, кучко!"
Репликата е "Не припарвай, кучко!"
- Терминатор 2.
- Защото си падаш по Камерън.
- Първият Терминатор е исторически. - Да.
"Сара Конър?" "Да."
- Добре.
"Къщата II: Втората история".
- Какво? - Всичките ужаси са прецакани от продълженията.
Впрочем, сетих се.
"Кръстникът II".
Изключение, наградено с Оскар.
- Добре, стига за днес.
Дискусията ни за продълженията ще продължи.
Г-н Оригиналност, ти какво ново би внесъл?
Бих оставил откачения да убие момичето.
Триста души и всички са се заблудили,
че е рекламен трик.
Щеше да е добър трик.
- Пак се започва, Ранди. - Не.
По кината хората ги ограбват, осакатяват и убиват.
В днешни дни мултиплексите са опасни места.
- Абстрахираш се.
- Прави го и ти. Няма нищо общо с нас.
Убиец с маска намушква двама души...
на филма по нашата история.
- Съвпадение? - Знаеш какво стана в Удсбъро.
Не можеш да го пренебрегнеш. - Знам и не искам да го преживявам пак.
Не можем ли да се върнем в нашето псевдо-блаженство?
Здравей, Дерек. К'во става? - Здрасти, Сид.
- Търсих те, но не беше в клас. - Да, знам.
- Пропуснах го. Нямаше да изтърпя любопитните погледи.
Мога ли да помогна с нещо?
Ако знаеш фокус за връщане...
...към псевдо-блаженството?
- Май имам един в запас. - Така ли?
И какъв е той?
Много мило.
Вземете си стая под наем.
- Какво заплашват? Шегуваш ли се?
Ще са пълни глупаци, ако спрат филма.
С всичката безплатна реклама, ще ударят джакпота тази седмица.
Ще счупи всички рекорди по посещения.
- Считай го за сторено.
- Ъ, г-це Уедърс? Здравейте. Аз съм Джоъл.
Новият ви оператор
- Добре. Имаш ли опит?
- Да. Местен съм, но снимах финала по бинго.
- Чудесно. - Почти ме наградиха за това.
- Добре. Слушай, Джоъл. Ето какви са правилата.
Аз посочвам, ти снимаш.
Реагирай бързо и ще се разбираме.
Вече играеш в първа лига.
Ясно ли е?
Не тревожете. Нищо трудно не виждам.
Вие посочвате, аз снимам.
- Извинете, г-це Уедърс? Може ли за момент?
- Не. - Само секунда.
Няма да ви отнема време.
Аз съм ваша почитателка.
Прочетох книгата ви на един дъх.
Накратко... книгата ви е великолепна.
- Благодаря ви. - Разбира се.
Аз също пиша.
Репортерка съм в местния "Поуст Телеграф".
Казвам се Деби Солт. Бях на семинара ви в Чикаго.
Бях на първия ред и все задавах въпроси.
- Вярно. Сторихте ми се позната. - Благодаря.
Нямам търпение да гледам филма.
Сигурно си имате проблеми покрай убийствата.
Имам предвид, с всичкото насилие във филмите.
Каква ще е позицията ви?
- Без коментар. - Г-це Уедърс, моля ви...
За мен ще е чест да ви цитирам.
- Добре, чуйте: - Чудесно!
- "Ласкателствата ви са отчаяни и натрапчиви."
- Край на цитата.
- Защо сте тук? Смятате ли, че има връзка със Сидни Прескът?
- Г-це Уедърс, какво е мнението ви за тези убийства?
- Моля за вниманието ви.
Аз съм Началник Луис Хартли... - Началник Хартли...
Здравейте. Гейл Уедърс, "Убийства в Удсбъро".
Ще удари ли убиецът отново?
Нямаме доказателства, че е сериен убиец.
Какви предпазни мерки сте взели?
- Първо, смятаме го за изолиран инцидент.
Но, разбира се, прави се всичко необходимо.
- Боже, каква тълпа!
- Имате ли заподозрени?
- Сидни, виж - Гейл Уедърс. - Какво?!
Звездата на пресконференцията
върху книгата й.
Скоро ще я видим и на големия екран.
- Бъди снизходителен. Тя ни спаси. - С имплантираните си цици.
Ще въведете ли полицейски час?
- Отивам по-близо.
- Значи това е тя? - Да.
- Здравейте, момичета. Забавлявате ли се?
- Здравейте, Сестри Лоис и Мърфи. - Здравей, кандидатке. Здравей, Сидни.
- Здрасти. - Сигурно е кошмарно за теб.
- Как го понасяш? - Справям се.
- Сигурно е особено да се вдига, толкова врява заради теб?
Не пряко заради теб, но се прочу колкото Кевин Бейкън.
Хали, ще я доведеш ли довечера на нашия мартини-купон?
- Заета съм. - Ще дойдем.
- Чудесно, защото сме готови да те подкрепим, Сид.
В "Делта Ламбда" сме чувствителни
към нещастието.
- Чао! - Чао!
- И вече ще се обличаш като тях? - Няма да стана член.
"Делта Ламбда" са най-шибаните...
Аз съм кандидат-член, благодаря.
- Господи!
- Кой е този?
- Дюи?
Здрасти!
Какво правиш тук? - Ами...
Разтревожих се за теб. - Така ли?
- Чух какво е станало и хванах първия самолет.
Може ли да поговорим?
- Разбира се!
- Добре ли си?
- Да добре съм Дюи. Тоест бях.
Всичко беше нормално досега.
Но с театъра напредвам.
След два дни ще играя първата си главна роля.
- Това е чудесно! - Харесва ми да съм актриса.
Имам големи планове.
И се срещам с едно момче.
Много е свестен. Без очевидни психарски тенденции.
- Просто се тревожа.
Ако някой побъркан...
...е тръгнал по стъпките на Били, ти вероятно вече го познаваш.
Или нея... Или тях.
Би трябвало вече да е в живота ти.
Бъди много предпазлива.
- Мислиш, че не го знам ли?
И какво трябва да направя?
Нима трябва да отблъсквам всички и да се завра в дупка?
- Просто внимавай. Отваряй си очите.
Ще говоря с Началник Хартли
от полицията да те наглеждат.
Ще остана, за да се уверя, че си в безопасност, ако позволиш.
- Да, добре.
- Чао, Сид.
- Добре ли си?
Кой беше този? - Стар приятел.
Защо е дошъл помощник-шериф Дюи?
Тревожи се. Нали ни е като по-голям брат.
- Смъртта сплотява семейството.
Ще ида да го поздравя.
- Момичето било намушкано седем пъти... - Стига.
- Здравей, Сидни.
Как си? - Здравей. Какво искаш, Гейл?
- Надявах се да поговорим.
- Котън. - Здравей, Сидни.
Намираме се в колежа "Уиндзър", където Сидни Прескът...
...за първи път среща Котън Уиъри...
...след като погрешно го обвини, че е убил майка й.
- Какво си позволяваш? - Искаме да знаем какво чувстваш...
...в светлината на старите събития?
Сидни, искам да ти кажа, че простих и забравих.
И също като теб, искам нормален живот.
- Ще коментираш ли? - Кучка, такава!
- Дишай дълбоко.
- Сподели с нас!
- Ей сега!
- Засне ли го?
- Да, заснех го!
- Сид?
Къде отива тя, Гейл? Сидни?
Къде отива тя?
Гейл, мислех, че имаме официално интервю! Какво стана?
Тя не знаеше ли? - Това е гадничко.
В нашата професия няма съвест.
Не сме тук, за да ни обичат.
- Гейл, обеща ми 10 минути по националната телевизия.
- Ще ги имаш, когато аз получа интервюто.
- Не ми обръщай гръб, Гейл. Аз още...
Гейл, аз си изпълних ролята!
- Джоъл!
Дюи.
Какво правиш тук?
Защо не я оставиш на мира?
Достатъчно препати.
И името ми е Дуайт.
- Само си върша работата, Дуайт.
- И няма значение кой ще пострада покрай това.
- А кой отнесе удара отново?
- Не одобрявам насилието, но ти си го заслужи.
Страница 32: "Помощникът Дюи изпълни стаята...
...с овчедушното си присъствие."
- Чел си книгата ми. - Да, аз чета.
- Дюи, не го взимай навътре. Това е роман.
- Страница 41:
"От помощника Дюи струеше неопитност."
- Не се ли вживяваш прекалено?
- Не. За мен ти си алчна за пари и слава и, ще прощаваш,
посредствена писателка. Имаш хладилник вместо сърце.
Без да се засягаш.
- Дюи, нямах намерение...
- Откъде знаеш, че "струящата ми неопитност" не е привидна
и не цели да приспи вниманието
и да увеличи шансовете ми да маневрирам в ситуацията?
- Съжалявам.
Не знам какво друго да кажа...
...освен съжалявам.
- Не. Аз съм този, който съжалява.
Прецених те погрешно.
А сега ме извини. Отивам да струя.
Още нещо.
Хубави кичури.
Въпреки известна тривиалност,
за теб това е здравословна, жизнеутвърждаваща среда.
Погледни атмосферата.
- Твърде сериозно приемаш семинарите по психология.
Добре съм си.
- Това се превърна в твой припев.
А всъщност си несигурна и лабилна.
- Сидни, ти дойде!
- Здравей! - Искрено го казвам.
- Здравей. - Здрасти.
- Искате ли нещо за пиене?
Да, но ще си вземем сами.
- Не съм гледала този сериал 3 седмици.
Още ли са заедно?
- Не, отново скъсаха. - Наистина ли?
- Сара откри, че Бейли е спал с Гуен.
She dumped him, like, two episodes ago.
Почакай, някой ми звъни.
"Омега Бета Зета".
- Ало?
- Да? - Кой е на телефона?
- Сиси. Кой се обажда? - Ти как мислиш?
- Тед? Къде си?
Да не си пийнал? Изчакай.
Тед е на другата линия. Май е пиян. Ще ти звънна пак.
- Звъни ти само като е пиян.
Бъди твърда, Сиси. - Добре, пак ще се чуем.
Тед, май си прекалил. Какво има?
- Кой е Тед?
- О, съжалявам. Грешката е моя.
Помислих ви за някой друг.
- Няма нищо. Аз съм друг.
- Кого търсите? Тук няма никой.
- Къде са всички?
- На сбирка при "Фи Гама Алфа".
- Ти защо не си там? - На дежурство съм.
Трябва да съм тук в случай, че някоя пияна сестра се обади и има нужда от превоз.
- Жалко за теб. - "Опиваме се с ума си." Това ни е мотото.
- Кого търсите? - А ако кажа, че търся теб?
- А ако кажа "дочуване"? - Защо ще го правиш?
Защо отговаряш на въпроса с въпрос?
- Любопитен съм.
- А аз съм нетърпелива. Да предам ли съобщение на някого?
Искаш ли да умреш тази вечер, Сиси?
- "Омега Бета Зета".
- Теди ли беше?
- Не. Някакъв гадняр ме плашеше.
Заради филма "Кървав Нож" е. Предизвиква откачалките
- По дяволите! - Какво има?
- Чух шум. - Къде?
- На горния етаж.
- Да му се не види!
- Ехо? Ехооо? - Убивай, убивай, убивай, убивай, убивай, убивай!
- Умри, умри, умри, умри, умри! - Престани!
- Не мога да повярвам, че стоиш сама в тази къща.
- Май че не съм сама.
Изчезвам оттук.
- Връзката се губи. Къде си?
- Навън. - Без паника.
- Обади се на охраната на колежа. - Добре.
- Охрана на колежа.
- Обаждам се от "Омега Бета... - Не ви чувам. Ало?
Ало?
- Сега чувате ли ме? - Ало?
- Ало? По дяволите!
- Охрана на колежа. - Да. Обаждам се от...
- Не ви чувам. Ало?
- Обаждам се от къщата на "Омега Бета Зета".
Някой ме тормози.
- Ало? - По дяволите!
- Хей!
- Господи, Дони, уплаши ме! - Извинявай, извинявай.
Търси ли ме някой?
- Какво правиш тук? - Тук живея, забрави ли?
- Мислех, че си на сбирката.
- Да. Дойдох да се преоблека
- "Омега Бета Зета".
- Там ли е Сиси? - Кой я търси?
- Тед. - Твоето сбъркано гадже е.
- Добре, ще се видим после.
И не забравяй да нагласиш алармата.
Чао.
- Здравей, Тед.
- Иска ти се да е Тед. Не забравяй да нагласиш алармата.
- Ало?
- Не! Моля те, недей!
- НЕЕЕ!
- Всички смятат, че пропагандираме орален секс.
- Но ние не сме. - Ние сме за безопасен секс с презервативи.
За любов, уважение и отговорност.
- Стил "хармоника" приемлив ли е?
- О, да. - Коктейли?
- Къде се забави?
Дерек е от големите братя на "Делта Ламбда".
Добре е всичко да е в семейството.
- Дадохте ми материал за размисъл.
- Мерси.
- Работи. Има ефект.
- Здрасти, скъпа. Искаш ли да танцуваме? - Да, с удоволствие...
...с онзи широкоплещест младеж от братството.
- Оскърбяваш ме.
- Изчезвай. - "Империята отвръща на удара".
- По-добър сюжет и ефекти. - Не е продължение,
а трилогия.
- Харесват ми косматите създания. - Това са Уокита. Нелепи са.
- Здрасти.
- Как си? - Добре.
- Сестрите мили ли са с теб? - До болка мили.
- Значи не си кандидатка за "Ламбда Зета".
- Не съм.
- Ще ги съкрушиш. - Хей, момчета.
Нещо става в "Омега Бета Зета".
Дошла е полиция. - Побързайте!
- Хайде!
- Развалиха ни купона! - По дяволите!
- Да си бяхме взели чашите.
Смъртта е причинена от тъп удар и има две прободни рани.
- Значи твърдо не е самоубийство.
- Добре. Благодаря ви.
Здравей, Гейл. Чак сега ли идваш? Лоша работа
Единична жертва.
Ще бягам. Имам срок за материала.
- Да вървим, Джоъл. - Само минутка.
Пак се започва, нали?
- Това би ти харесало.
- Стойте настрана.
- По-добре побързай, Гейл. Да не те изпреварят.
- По живо, Джоъл.
- Ще бъда откровен с теб. Не ставам за тая работа.
Пратиха ме за интервю, не за кошмари на живо.
- Не се ебавай с мен.
- Вземи си сакото.
Ще те заведа вкъщи.
- Добре.
- Готова ли си?
- Почти.
- Ало? - Здравей, Сидни.
Помниш ли ме?
- Какво искаш? - Теб, време е за шоу.
- Защо не си покажеш лицето, страхливецо.
- С удоволствие.
- Дерек!
- Сид? Сид?
- Дерек!
- Сид?
Сид!
- Аз съм. Аз съм.
- Добре ли си? Добре ли си? - Да. Да.
Не, Дерек! Недей!
- Сид!
- Дюи!
Убиецът е вътре с Дерек!
- Добре ли си? - Избяга натам.
- Сидни, тук е!
- Всичко наред ли е?
- Рани ме. Рани ме.
- Дай да стегна ръкава. - Недей.
- Полицията идва насам.
- Благодаря за помощта.
Хали, сега ще те приема.
- Няма проблем.
- Най-лесният разпит в пълния ми с престъпления живот.
- Отивам за кафе. Искаш ли?
- Не.
- Ти искаш ли кафе, Сид?
- Как си? Добре ли си?
- Ни най-малко.
Очаквах всичко това.
Знаех, че не е свършило. - Ти не си сама, Сид
- До теб сме
винаги сме готови да помогнем.
- Горкото момиче. - Да.
Откачена история
- Дерек можеше да бъде убит. - Но не беше.
Нищо му няма.
Време е да разбере, че 90-те не са време за геройства.
Защо изобщо се е върнал в къщата?
- Отидох в дъното на къщата и там попаднах на Сид.
Каза, че убиецът е вътре и аз тръгнах...
- Имаш късмет, че не е засегнат нерв.
- Но все пак пази ръката.
- Значи тръгна из къщата? - Да.
- Просто те намушка и избяга, без борба?
Късмет имаш, че си жив. - Да, много удобно.
- Какво каза? - Нищо.
Жалко, че се е измъкнал лесно.
- Жалко, че ти закъсня.
Дойде точно след като той изчезна.
- Да, жалко.
- Имаме три жертви.
Морийн Евънс, Фил Стивънс...
...и Сиси Купър.
- Сиси истинското й име ли е? - Не.
Тя е Кейси. Кейси Купър.
- Като Кейси Бекър?
- Моля? - Една от жертвите в Удсбъро.
Заедно с приятеля й Стивън Орт.
- Като Фил Стивънс.
- Морийн Евънс... Морийн Прескът. Майката на Сидни.
- Смяташ, че някой копира Удсбъро?
- Така изглежда.
- Струва ми се, че си имате работа с имитатор, шерифе!
- Боже, Господи!
- Какво предприехте за безопасността на Сидни?
- Пазят я двамата ми най-добре детективи.
- Нима ще те следват навсякъде?
- Свързани сме неразривно.
- И как ще те виждам насаме?
- Честно казано, Дерек,
смятам, че е в твой интерес...
да стоиш далеч от мен.
- Надявам се, че беше случайна реплика...
...без подтекст.
- Не, това е твърдото ми мнение.
Имам предвид... виж се. Вече пострада.
Не искам да се случи отново.
- Ще рискувам.
- Дерек, говоря сериозно.
Тази ситуация е сериозна.
- Ти само си загрижена за мен.
Не става и дума, че ми нямаш доверие, нали?
- Казах ти, не искам да пострадаш.
- А аз не искам ти да пострадаш.
Става ли, Сид?
- Всичко хубаво, г-це Уедърс. - Мерси.
- Дюи. - Шерифе.
- Здрасти.
Отивам да поразузная наоколо. Ще дойдеш ли?
- Не съм тук да пиша книга, г-це Уедърс.
А да помогна на Сид.
- И аз искам да й помогна.
А също да помогна и на себе си, разбира се.
Хайде, Дюи, усмихни се поне веднъж. Моля те?
Ще се усмихна, когато хвана убиеца.
- Гейл, здравей. Кой мислиш, че е убиецът?
Бащата на Сидни изключен ли е като заподозрян?
Бил в чужбина по работа.
Много съмнително, не мислите ли?
- Не съм тук да ви върша работата, г-це Солт.
- Не е ли странна появата на екс-ченгето Дюи? - Да, какво прави тук?
- Дюи е добър човек. За разлика от някои тук.
- Така ли?
Изглежда ми, че убиецът повтаря станалото в Удсбъро.
Значи е възможно убиецът да е от Удсбъро, нали?
- Дерек, дали Сид ще ми даде интервю за документалния ми филм?
- О, да. Отказа на куп телевизионни канали.
- Но за теб - няма проблеми. - Откажи се.
- Мисля си за убийствата.
Проверихте ли Ранди? - Какво?!
- Бил е жертва първия път, но е малко побъркан, нали?
- Знаете какво имам предвид? - Хайде бе. Ранди е напълно безобиден.
- Така са говорили и за Дамър. - Стига на тая тема.
Как си, Сид?
- Здравей, Сид. - Как си?
Къде са тайните агенти?
- Ето ги там.
- И кой от тях е Кевин Костнър?
- Онзи вдясно е полицай Ричардс.
Зодия Козирог, разведен, с две деца.
Вляво е полицай Андрюз. Той е Близнаци.
Не е женен, но май е обратен.
- Наистина ли? - Мда.
- Дерек, сподели мислите си с нас.
"Тази сутрин се събудих с особено чувство...
...Не знам как да се справя с него."
/ И реших, че в себе си /
/ аз ще го спотая. /
- Какво прави той?
- Том Круз, "Топ Гън", 1986 г.
- Дерек, недей... - / Щом влезе разбрах, /
/ че те обичам / - Не го прави.
/ Обичам те, тъй ми се струва /
/ друго на света /
/ не ме интересува. /
/ Обичам те - ето признах прогоних вече своя страх /
/ Но страшно е все пак, любима, че любовта е нелечима. /
/ Обичам те, тъй ми се струва /
/ друго на света /
/ не ме интересува. /
/ Повярвай, /
/ щастие ще ти донеса. /
/ Прогониш ли ме /
/ покорно ще се изнеса /
/ По-добре до себе си ме дръж, /
/ че аз съм влюбен в тебе мъж. /
/ Кажи, обичаш ли ме ти в ответ, /
/ че аз сериозно влюбен съм в теб. /
- Хайде, да покажем малко любов.
- Хайде. Ела тук.
Не се бой, Сид. Знам, че си объркана.
- Това не е ли престъпление срещу Братството?
- О, да. Строго забранено е.
Не бива да си даваш
талисмана на момиче.
Братята ще го накажат, такава е традицията.
- Традиция е. - Носи добър късмет.
Ще те пази.
- Разкажете ни за ролята си.
- Играя Сидни Прескът, момичето, което открива,
че приятелят й е сериен убиец.
И предишната година е убил майка й.
- Как се подготвихте за ролята? - Четох книгата.
Ролята на Сидни се изпълнява от Тори Спелинг,
а за моята роля Джо някой си.
Теб поне те играе Дейвид Шуимър,
а мен - някакъв, дето вози Джейн Сиймор
в една серия на "Д-р Куин".
- Това е Тори Спелинг, звездата на новия филм "Кървав нож".
- Били, уплаши ме.
Какво правиш тук? - Пуснаха ме, Сид. Не бях аз.
Невинен съм. - Знам...
Моля те. - Защо не ми даваш да те докосна?
- Много ми се струпа след смъртта на мама.
- Трябва да продължиш живота си.
Когато мама напусна баща ми, аз го приех.
Това е положението, майките си отиват.
- Твоята майка напусна града, а не лежи в гробищата.
А моята е мъртва и никога няма да се върне.
- Глупак. - Обичам страшните филми.
- Ще го изчакам на видео. А сега - делово.
Явно някой прави продължение на филма.
Да видим какви са правилата
в продълженията.
Първо: труповете винаги са повече.
Второ: убийствата са по-кървави и стряскащи.
Публиката го очаква.
И трето, ако искаш продължението да има успех...
- Интересува ме как да намерим убиеца?
- Кои са заподозрените?
Дерек, гаджето. Здрасти, Били Лумис.
Учи в подготвителния клас по медицина.
С удобно безобидна рана.
- Мислиш, че е Дерек? - Не прибързвай.
Да приемем, че убиецът или убийците имат малко мозък.
и не имитират сляпо,
а опитват нещо ново.
Тъй че забрави гаджето.
Изтъркан номер. Кой още? - Имаме...
- Мики, откаченият последовател на Тарантино.
Но тогава и аз съм заподозрян. По-нататък.
- Не, дотук.
Може би си заподозрян.
- Ако е така, то и ти си заподозрян.
- Има логика.
Добре да караме нататък. - Хали...
- Съквартирантката на Сид? - Мда.
- Серийните убийци обикновено са бели мъже.
Гениалното е да излезеш от правилата.
Г-жа Вурхийс е едно от видните изключения.
Дъщерята на Захарния човек.
Сладка, смъртоносна и вредна за зъбите.
- Хайде, Ранди, тези младежи са ти приятели.
Кой според теб е убиецът?
- А Гейл Уедърс? - Гейл? Убийца?
- Защо не? - Злоба не й липсва.
- И е използвачка. - Да.
- Може да си готви следващата книга.
Това правят репортерите - скалъпват новините.
- Не, Гейл е всичко, но не и убийца.
- Защото си падаш по нея... - Не си падам!
- Хайде бе! Насреща ти е Ранди,
роб на любовта си към Сидни.
Ясно ми е всичко за нещастната любов...
...и болката.
- И имаш любовен белег. - Ти също.
Я кажи защо куцаш, като те намушкаха в гърба?
- Засегнат нерв. Слушай, Гейл не е убийца.
- Добре, както кажеш.
Но, ако не е убийца, значи е мишена.
- Джоъл, да направим проби.
- Гейл, може ли да поговорим?
- Какво има? - Не те разбирам.
След всичко, което си преживяла,
защо пак се пъхаш в лапите на убиеца?
Трябваше да прочета книгата ти, преди да приема работата.
Но вече я прочетох и...
знам, че операторът ти е бил...
...изкормен. Сега, аз...
По-разумно е...
...да се махам.
- Първо не беше изкормен. Аз си го измислих. Беше му прерязано гърлото.
- Тъй или иначе вече не членува в профсъюза.
- Това е работа, Джоъл.
Като всяка професия и твоята си има недостатъци.
Дръж се като професионалист.
- Искам да снимам новините, не да бъда в тях.
В тия ситуации черните са жертви.
- Работиш за националната телевизия.
Това е големият ти шанс.
Материалът ни е сензация.
Хайде.
Нужен си ми, не мога без теб.
- Добре.
- Хайде на работа. - Да, на път към смъртта.
- Знаеш какво мисля за потенциала ти като актриса.
- Да, знам.
Но с тия убийства...
...и филми и животът ми...
- Знам колко ти е трудно.
Гас, няма да се справя.
- Битката за душата се води на арената на изкуството.
Ти си боец, Сид. Затова избра театъра.
- Да боец съм. - Не те чух.
- Боец съм. - Не ти вярвам.
Не си убедителна.
- Боец съм.
- Добре.
С риск да прозвуча като учител по драма,
ако ролята ти причинява лична болка, използвай я.
Това е твоята роля, Сид!
Касандра е една от големите трагични героини.
Предвидила е всичко - войните...
...убийствата, лудостта.
Знаела е, че е прокълната.
И е прегърнала съдбата си.
Не можем да избягаме от съдбата си.
Но като творец можеш да се изправиш...
...смело насреща й.
- Бива си те. - Просто съм отчаян. Нямам дубльорка.
Ще се справиш.
Пригответе се всички. 3-то действие за последен път.
Пускай музиката.
- Вижте каква злощастна участ стигна Троя...
...доскоро изправена тъй гордо и красива над хълмовете спартански.
...А ето, че е днес обвита в пушека черен на разрухата...
...чедата нейни знатни ги хвърлят от стените.
Народа прокуждат го през руините...
И сега в жестока самота, наложена от съдбата...
...стои Касандра,
...останала без царство, без близки, без приятели...
...се носи по течението.
- Не сторих грях ни срещу хората,
ни срещу боговете...
Аз само казвам истината...
И всяко злокобно видение, родено от ума ми...
...се сбъдна.